Українська національна ідея: реалії та перспективи розвитку
Permanent URI for this communityhttps://ena.lpnu.ua/handle/ntb/2129
Browse
Search Results
Item Популізм в країнах Західної Європи: кінець XX – початок XXI ст.(Видавництво Львівської політехніки, 2015) Кіянка, ІринаАкцентується увага на проблематиці популізму в країнах Західної Європи (період 1990-х рр. – початок ХХІ ст.). Доведено, що популісти у боротьбі за владу використовують усі демократичні інститути, вважаючи, що лише воля громадян додає легітимності політичній системі. Іншою специфічною ознакою сучасного західноєвропейського популізму є поява сил, які обстоюють принципи вільного ринку, обмеження державного регулювання економіки та податкового тиску, при цьому переважно у поєднанні із закликами до протекціоністської політики. The article examines the problem of populism in Western European countries from the 1990s to the present day. The author proves that in their struggle for power the populists use the policy and ideas of the democratic institutions regarding the citizens’ will as the only basis of the legitimacy. One more feature of modern Western populism is the emergence of forces defending the free market principles, the economic deregulation and the tax burden. The growth of populism in Western Europe in the 1990s has a number of features. The first feature is that these forces generally tend to the nationalist ideology and rhetoric. The second one is crucial to the EU efforts to mitigate the effects of globalisation on their countries. The third feature of Western populism is sharp criticism of mass immigration recognised as a threat to the traditional European values and culture. Researchers suggest that populism and right-wing radicalism belong to the same ideology and the difference between them is rather quantitative than qualitative. However, there exist some political characteristics which make it possible to distinguish between the classical populists and the right-wing radicals. Nowadays the majority of the populist parties in Western and Eastern Europe have a more positive attitude towards the regime of President Putin and the foreign policy of the Russian Federation. The latter is considered to be an example of a strong national policy that is not limited by the influence of any supranational structures.